REGINA DESERTULUI
Izbucnirea Primului Război Mondial a accelerat disparitia Imperiului Otoman,
care conducea Orientul Mijlociu de cinci secole.
Puterile coloniale au pus ochii pe impărtirea prăzii...
Presupunând că Imperiul Otoman va deveni defunct intr-un final,
Rusia ar lua Dardanelele, teritoriul cel mai apropiat de ei,
iar italienii ar lua insulele de pe continent.
- Si francezii n-au nicio problemă cu asta ? - Francezii au o problemă cu orice.
Asta e firea lor.
Si portiunile mari ?
Indată ce le-am cedat lor controlul Siriei si Libanului, a fost mai usor.
Hai să-ti citim mintea.
Dle Churchill, chiar doriti Libanul pentru Imperiul Britanic ?
E o bătaie de cap, care tine de 1.000 de ani si nimeni nu-i va găsi leac.
Iar Siria ar putea ridica o problemă si mai mare.
Sunniti, siiti, alamiti, druzi, crestini, toti sar unul la gâtul altuia.
Iar in Nord, kurzii... Să-i lăsăm pe francezi să se ocupe de ei.
Sau să-i lăsăm să incerce să se ocupe de ei.
- Si să-i lăsăm să esueze. - Stiu de unde ai toate informatiile astea.
Vrei să spui că... de la acea femeie ?
De la acea femeie ?!
Rivalitătile mărunte au loc doar după cocktailuri.
Si acum, pentru noi.
Zona B este domeniul nostru de influentă.
M-am luptat cu francezii pentru Bagdad, Bazra, Kuweit.
Zona aceasta va fi sub controlul nostru direct.
Si cum delimităm granitele ?
- Se vor organiza mai târziu. - Nu.
Ăsta e momentul. Acum trebuie să fie.
Problema noastră incepe aici in Sud.
Acum e doar o line punctată rosie.
- Avem o problemă cu Ibn Saud. - Ticălosul.
De fapt avem două probleme.
In primul rând vrea toată Arabia ca si tară separată doar pentru el.
Ticălosul.
Si in al doilea rând, vrea o granită flexibilă.
Unul din triburile sale merge in nord la păsuni, vara.
Nu sunt păsuni afurisite. E doar nisip.
Si vrea o granită... in functie de deplasările oamenilor, nu teritorială.
N-o să meargă.
Cine cunoaste cel mai bine triburile ?
Descendente, afiliatii, rivalităti.
Cine cunoaste cel mai bine triburile beduine ?
Si cine o să conducă peste toate astea ?
Vorbim cu potentiali viitori regi.
Cine cunoaste candidatii ? Cine-i cunoaste cel mai bine ?
Femeia, Gertrude.
Gertrude si mai cum ?
- Gertrude Bell. - Căteaua prostută.
E o palavragioaică de femeie-bărbat increzută si entuziastă.
O călătoare cu mintea cât un purice.
Gertrude.
12 ANI MAI DEVREME
- Gertrude, uită-te la mine. - Mamă, n-o face.
- Ce ? - Nu-mi spune cum să mă comport.
Mi-e teamă că am s-o fac oricum.
- Vei zâmbi. - Da, mamă.
Nu-i vei speria pe tinerii bărbati cu inteligenta ta.
Cum să fac asta, nu pot s-o fac pe proasta.
Doar... ascultă ce au de zis si zâmbeste.
Asta va fi greu.
- Gertrude... - Imi place.
Imi place.
Routon Grange Domeniul familiei Lowthian Bell
- Apoi ? - Vrei să spui după leu ?
- Da. - Apoi am impuscat un elefant.
Si toate astea s-au intâmplat in Sudul Sudanului ?
Nu, grupul meu de vânătoare se mutase in Kenya până atunci.
Doamne, ce safari a fost !
Bănuiesc că n-ai impuscat doar un elefant.
Mai intâi un rinocer, apoi un leu, apoi doi elefanti masculi.
Au mai rămas elefanti in Africa ?
Asta insemnând ce, domnisoară ?
Gertrude...
mi-ar plăcea să fugim impreună.
Unde ? In Paris, India ?
La piramide ?
Afară e un hambar.
Vrei să spui fân ?
Nimeni n-ar observa dacă am pleca pentru câteva minute.
Vrei să spui pentru preacurvie. Rapid si direct.
Absolut.
- Precum vitele pe câmp ? - Absolut.
Arnold Runcie, abia te cunosc.
- Dar se pare că-ti plac vacile. - Absolut.
Câte ai ?
Lângă Newcastle am 800 de herefordshire.
In Nord, in Scotia, am 2.000.
- Angus ? - Da.
Angus negre.
Dră Bell, vă multumesc pentru onoare.
Aici, dle Havenhurst.
Aici, la stânga dv.
Mii de scuze.
Dumnezeule mare !
Trimite un cutremur, te rog.
Nu pot să mai suport.
Mă simt atât de domesticită.
- E sufocant pentru mine. - Gertrude, ce-as putea să spun ?
O spun eu. Nu trebuia să-ti permitem să te duci la Oxford.
Dar, dragă, e printre singurele femei
care au studiat istoria si care au absolvit cu cele mai mari onoruri.
O tânără necăsătorită dintr-o familie bună, n-ar trebui...
N-ar trebui lăsată pe stradă fără insotitor.
- Gertrude, vrei să stai jos, te rog ? - Nu, nu vreau.
Dragă, mereu te-am sprijinit.
Te-am privit cum te-ai cătărat pe roci ascutite.
Si să nu uităm câte doici au renuntat din cauza incăpătânării tale.
Si ce dacă.
Iti amintesti când te-ai cătărat pe acel copac inalt din parc ?
Si aveai un abajur mare pe spate.
Da, imi amintesc asta.
Da, aveai 5 ani, si deja erai o cititoare avidă.
Iar cineva ti-a arătat, in mod stupid, cartea cu schite a lui Leonardo da Vinci.
- Mi-o amintesc pe cea cu parasuta. - Cine ar avea nevoie de o parasută ?
Toată lumea are nevoie de una.
Probabil că m-a durut mai mult pe mine decât pe tine, când ti-ai scrântit glezna.
Nu-mi place să mă gândesc la asta, mă doare si acum.
Scoate-mă de aici, te rog.
Te rog, te rog, scoate-mă de aici !
India, Arabia, oriunde. Te rog !
Stii...
Indiferent cât m-ar durea să nu te am prin preajmă,
chiar va trebui să te scoatem de aici.
Unde ?
Ce zici de Teheran ?
La ambasadă.
O LUNĂ MAI TÂRZIU
O voi prezenta pe Gertrude.
E vremea prezentării. Imi dai paharul tău pentru o clipă ? Multumesc.
Excelentele voastre.
Poftim. Doamnelor si domnilor, veniti in fată.
Veniti in fată. Multumesc.
As vrea să v-o prezint pe Gertrude Lowthian Bell.
E o tânără erudită genială.
Si sunt norocos s-o numesc nepoata mea.
Este intr-adevăr fata surorii sotiei mele.
Si o iubim.
Si sunt sigur că toti ii veti face sederea o experientă minunată.
In ce priveste intoarcerea dragii mele sotii,
băieti, viata sălbatică s-a terminat.
Gata cu călăritul cailor până in sufragerie.
Gata cu orgiile la betie pe peluza noastră britanică bine tunsă.
Gata cu salvările domnitelor aflate la ananghie.
Si gata cu expunerea publică
a celei mai sălbatice lipse de respect către iubita noastră regină Victoria.
Cea care cred că trebuie să petreacă timp aici
pentru a se abate de la măretul ei plan de a avea un imperiu pudic.
Pentru Imperiul Britanic !
Si pentru Persia.
Tara cu 5.000 de ani de poezie.
De ce am paharul gol ?
Unde-i sampania ?
Ce miresme ! Nu-mi vine să cred.
- Si păsările. - Privighetoarea.
Când plâng noaptea in pernă, ea mereu mă face fericită.
Ea ? Cred că doar masculii cântă.
- Nu-mi strica bucuria. - Imi pare rău, Flo...
Bună !
- Sunt Henry Cadogan. Sunt... - Henry e secretarul Ambasadei.
De fapt sunt doar al treilea secretar.
Dră Bell, vă urez bun venit la Ambasada Maiestătii Sale Regina.
O Maiestate pudică.
Am fost desemnat oficial să fiu protectorul tău si să te amuz, deci...
dacă ai nevoie de ceva, dă-mi de stire.
Asa voi face.
Henry.
Henry, te rog arată-ne lovitura ta specială.
Florence, masa nici măcar nu-i liberă.
Te rog.
Nu, nu-s artist de circ.
Are două lovituri speciale incredibile.
Arată-ne "Orbita Lunii".
Florence, e stânjenitor.
- Cum se numeste cea de-a doua lovitură ? - "Saltul broastei."
Henry, arată-ne trucul tău cu cărtile de joc.
Are cel mai bun truc dintre toate.
- Serios ? - Te rog.
Florence, e un truc prostesc. Nu !
Vino, vino.
Dră Bell, pot să vă sugerez să scoateti patul pe acoperis, sub cerul liber.
Intr-adevăr imi plac stelele noaptea.
Desi trebuie să vă imbrac patul cu o plasă impotriva tântarilor.
Tântarii sunt groaznici.
- Dră Lascelles, nu te plictisim ? - Nu.
O, nu. Nu, nu, nu.
Florence. Florence, vrei să vii, te rog ?
Acum ?
Noul ambasador italian are un cadou pentru tine.
- Henry, mă intorc imediat. - Bine.
Parcă ar fi grădina Bestiei.
E un cosmar perfect al florilor si al sentimentului.
Dle Cadogan stiti cumva ce spune această inscriptie ?
Da.
E scrisă in farsi.
Dar in forma medievală a limbii.
Puteti s-o cititi ?
"Cu ele, sământa Intelepciunii am semănat"
"Si cu propria-mi mână am lucrat spre a creste..."
"Si asta a fost toată Recolta pe care am cules-o"
"Venit-am ca apa si plecat-am ca vântul."
Dră Bell, cunoasteti arta poetică ?
- Il stiti pe Omar Khayyám. - Da.
Vreau să invăt limba lui.
Dragă mamă,
mă folosesc de ocazia de a-ti trimite această scrisoare
cu traista diplomatică de azi.
Prima mea săptămână a fost pretioasă si am inceput să invăt farsi,
pentru a-i citi pe poeti in limba lor originală.
Dl Cadogan, care lucrează la ambasadă a fost de mare ajutor in această privintă.
E agreabil, inteligent, citit,
si are grijă de mine si de Florence.
Imi place de el.
Azi ne-a invitat să călărim.
- Dar Henry, nu stii să călăresti. - Ba pot.
Dacă vei cădea ?
- Să sperăm că nu se va intâmpla asta. - Nu-mi place când călăresti.
- De ce nu ni te alături ? - Mi-e teamă de cai.
Pa.
Dră Bell. Ăsta e locul meu preferat din tot mediul rural.
La sfârsitul iernii, când nivelul apei e foarte ridicat
păstorii inoată cu turmele lor către păsune, vara.
Uneori sunt mii de oi.
Iar păstorii inoată printre ele purtând niste piei de capră umflate.
- Da, am văzut asta. - Da ?
In reliefuri babiloniene.
Făceau acest lucru si acum 4.000 de ani.
- Incă o fac. - E extraordinar.
Uneori urc acolo.
Mă pricep destul de bine la cătărat, dar cum Dumnezeu ajungi acolo sus ?
Mărturisesc că e destul de usor.
Mergi prin spate si urci.
De ce ?
De ce te duci acolo ?
Mă duc când mă simt singur.
Mă simt foarte singur uneori.
Gertrude.
- Da ? - O scrisoare.
- O scrisoare pentru mine ? - Nu, pentru Henry.
- Te referi la dl Cadogan ? - Da, la Henry.
Poti să-i dai scrisoarea asta, te rog ?
De ce nu i-o dai tu insăti ?
Nu pot.
De ce nu poti ?
Gertrude, ca de la femeie la femeie, n-o să spui nimic ?
- Nu, nu voi spune. - Nimănui ?
Niciunei persoane. Iti promit.
Incă de anul trecut. Adică de un an, două luni si 11 zile...
Ce e ?
Am făcut...
o pasiune pentru Hery.
Ce ti-a spus azi ? A vorbit de mine ?
Nu, doar am vorbit despre păstori.
De ce nu-i poti la dlui Cadogan scrisoarea ta ?
Nu pot, pur si simplu.
Si dacă-i trimit scrisorile prin postă as putea stârni bârfe când ar ajunge la el.
Scrisori ?
Am scris două sute două.
De asta e... atât de ingrozitor.
Nu le pot trimite.
Scumpă Florence, draga mea.
Stii că as face orice pentru tine.
Dar nu pot purta bătăliile inimii tale.
Dragă tată,
nu stiu de unde să incep.
Orientul este ca un vis prelungit.
Are grijă de mine mătusica, iar pentru restul
dl Cadogan este un bun ghid si un bun protector.
Are grijă de Florence si de mine.
Ne arată lucruri minunate in bazaruri.
E mereu lângă noi când avem nevoie de el.
Si niciodată când n-avem nevoie de el.
Grăbiti-vă.
Da. Multumim că ne-ai adus.
Vezi. Chiar se mănâncă si capetele aici.
Da ?
- E o delicatesă ? - Da.
Ce culori !
- Da. - Sunt atât de drăgute.
Asta e paprika. O poti gusta.
Pot ?
Cum se spune: "Multumesc".
Iti place, Florence ?
Dră Bell.
Nu m-am culcat, sperând să te văd.
N-am venit să joc biliard.
De ce ai venit ?
Am venit să-mi arăti trucul cu cărtile de joc.
Am inteles.
Il voi face, atunci.
Va trebui să vii mai aproape.
După cum vezi, pachetul este amestecat deja.
Cărtile rosii si cele negre sunt plasate la intâmplare.
Acest truc este diavolesc.
Pentru că din momentul ăsta nu voi mai atinge cărtile.
Tu vei face totul.
Eu ?
O să arunc o vrajă asupra ta.
Iar sub această vrajă, fără să te uiti,
vei putea să stabilesti dacă o carte e rosie sau dacă e neagră.
Fără să mă uit la carte ?
E imposibil.
Potrivit legilor probabilitătii.
Sub vraja mea
legile nu există.
Poti incepe.
N-o intoarce.
N-o intorc.
Ce culoare are ?
Neagră.
Rosie.
Neagră.
Rosie.
Neagră. Neagră.
Rosie. Rosie. Rosie.
Voila.
Dle Cadogan, ai atins cărtile din nou.
Atunci când le-ai intors.
Gertrude, esti foarte desteaptă.
Esti singura care a observat asta.
Adineauri mi-ai spus "Gertrude", Henry ?
Da.
Iar tu mi-ai spus Henry, adineauri ?
Peretii au urechi.
Cum functionează trucul cu adevărat ?
Nu-ti spun.
Dar esti foarte aproape.
Sunt ?
Imi plac mult păsările de aici.
Pentru ele vin aici.
Ăsta e Turnul Tăcerii.
Gertrude, esti sigură că vrei să urci până la capăt ?
Da, sunt sigură.
Da.
Ar putea să fie oase.
Cranii.
Vulturi.
Si dacă mâniem vulturii ?
Probabil că ne-au auzit si au zburat.
După cum ti-am spus, zoroastrienii isi lăsau aici mortii, pradă vulturilor.
Ii consideră sacri.
Ti-e frică ?
Nu mă tem.
Gertrude Lowthian Bell.
Vreau să te sărut.
Poate n-ar trebui să ne sărutăm aici.
Fugi. Haide.
Florence incetează cu smiorcăiala.
- Tată... - Frank.
- Nu incepe cu asta. - E fată.
La masa mea nu se plânge.
Imi pare rău că am născut o fiică, tu voiai un băiat, evident.
In niciun caz. Puteai să nasti si un dromader si nu m-as fi supărat.
Ascultă draga mea.
Există si o parte bună a lacrimilor.
Dacă plângi mult, te duci la toaletă mai rar.
Hai să fumăm un trabuc impreună.
- Pâine. - Da.
O felie de pâine.
O bucată de pâine.
Vin sharab. O butelcută de vin.
Si...
Te descurci foarte bine.
- Da ? - Da.
"O bucată de pâine sub creangă, O butelcută de vin, O carte a versului."
"iar tu, lângă mine stând in sălbăticie."
"Iar sălbăticia e un paradis indeajuns."
Mai mult.
Uită-te la versul ăsta.
"Pasărea Timpului are doar un mic fel"
"de a zbura."
- E de la Alexandru cel Mare. - Da.
2.200 de ani se uită la tine.
- E pentru mine ? - Nu.
Doar jumătate.
Am pus un fierar s-o taie in două.
Asadar, o jumătate e a ta si una a mea.
Oriunde esti in lume.
Si oriunde as fi eu.
Asta e dovada că apartinem unul altuia.
Si dacă unul dintre noi moare, atunci celălalt păstrează toată moneda.
Henry.
Gertrude Lowthian Bell.
Vrei să te căsătoresti cu mine ?
Am auzit bine ?
Da, căsătoreste-te cu mine. Te căsătoresti cu mine ?
Te pui in genunchi ?
O, nu.
N-am făcut-o cum trebuie.
- Da. - Da ?
Uite.
E bine asa ? Te căsătoresti cu mine ?
Da.
Henry ?
Ce faci ?
Cum ai trecut de paznici cu o scară ?
Stiu cum să fac toate lucrurile importante ale vietii.
Dar puteai să cazi.
Era foarte important să rezolv un anumit mister.
Ce mister ?
Vezi tu...
Iubesc zâmbetul tău.
Dar multi bărbati, indrăgostiti de zâmbetul unei femei,
au făcut greseala de a se căsători cu intreaga fată.
Uite intreaga fată.
Mă intreb de ce nu mi-a răspuns tata.
Nu-ti face griji, mereu e o intârziere,
pentru că trebuie sortată corespondenta in biroul străin din Londra.
Acum două zile am trimis o telegramă.
Ai trimis o telegramă ?
De la Ambasadă ?
- Deci... toti au aflat despre noi ? - Nu.
Nu, am spus doar: "Ai trimis un răspuns ?"
Si n-am primit nicio veste.
Niciuna din partea lui.
Sunt ingrijorată.
Pot să vă ajut ?
O livrare rapidă. De la dispecerat.
Am observat că in oficiul postal era această scrisoare pentru dv.
Stiam că o asteptati.
Sunt mereu la dispozitia dv.
As vrea...
- As vrea... - Ce ai vrea ?
As vrea să stiti că mi-as da viata pentru o femeie ca dv.
Mă intorc acasă si vorbesc cu tatăl meu.
Iubirea n-are lege. Nu pleca.
Trecutul său nu-i impresionant.
Nu-mi pasă.
Ai idee cât câstigă un diplomat incepător ?
As putea trăi intr-un cort cu bărbatul pe care-l iubesc.
Lucrurile pe care le-am aflat despre el si pe care probabil nu le stii...
Stiu totul.
Probabil nu stii că omul e parior.
A acumulat datorii insemnate.
Si tu ai avut o datorie enormă.
Când ai pus pe picioare combinatul siderurgic. Ai avut.
- Răspunsul meu rămâne nu. - De ce ?
Nu-mi dau consimtământul pentru acest...
acest plan copilăresc.
Privighetoarea cu picături din inima-i sângerie
A hrănit trandafirul rosu.
Apoi a venit vântul.
Si prinzând-o, ramurile invidioase
I-au incolăcit inima cu o sută de spini.
Scrisoarea asta tocmai a ajuns cu traista diplomatică de la Teheran.
Spune că moneda si hainele dlui Henry Cadogan
au fost găsite aranjate cu grijă pe o piatră, lângă un râu.
Trupul lui Cadogan a fost găsit in ziua următoare
pe fundul unei stânci.
Pe partea opusă a râului.
Ambasada regretă să vă informeze despre acest accident tragic.
N-a fost niciun accident.
Mai e, de asemenea, un bilet scurt din partea lui Cadogan,
pe care am ezitat să ti-l dau.
Gertrude, te las.
Dragoste eternă ce o păstrează in bratele satisfăcute.
Pământul, aerul, adâncul.
Lumina noptilor si recolta inimii mele.
Esti al meu, in sfârsit, in amintirea vesnică.
O, ce usor a fost să pleci !
Mi-a lăsat inăltimea pelerinajului.
O, eu nu pot incepe călătoria, pentru Dumnezeu,
Ajută-mă să ridic povara grea.
Iar Mila fie-mi tovarăs de drum.
Fata mi-e impregnată de praf, noptile-mi-s ude.
De praf si lacrimi, bolta de turcoaz.
Imi trebuiesc cărămizile pentru a casei bucurii. Si totusi
Nu m-am adăpostit, iar timpul s-a dus.
Ce-am să joc ?
Pe podeaua in carouri a noptii si a zilei,
Moartea a câstigat jocul.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Pentru prima oară in viata mea stiu cine sunt.
Inima mea apartine desertului.
Amman, 1906 Consulatul Britanic
- De ani de zile. - Ani ?
Dar de ce se aventurează in desert, o femeie singură, in vreme de război.
Ati fost vreodată in desert ?
Ce legătură are asta ?
Eu as vrea să stiu altceva.
Ce vă aduce aici ? De ce ati plecat definitiv din Anglia, după cum ati spus ?
Să fiu sinceră, nici eu n-am inteles pe deplin.
Dar am avut momentul meu de revelatie.
Dră Bell, permiteti-mi să fiu sincer.
Sună jalnic.
Si care sunt intentiile dv ?
Intentiile mele sunt să mă mut acolo
si să fac niste cercetări arheologice.
- Să studiez beduinii. - Beduinii ?
N-o să se intâmple acest lucru.
Vă reamintesc că ei sunt sub administratie turcă.
O să le cereti lor permisiunea ?
Nu, si n-o să cer nici permisiunea dv.
Tineti minte un lucru.
Tineti minte că, in curând, intentionăm să mostenim imperiul lor
si nu vreau să am probleme cu eforturile noastre care sunt in desfăsurare.
Nu veti stârni confruntări cu Turcia din cauza beduinilor.
Se ceartă intre ei.
Această mică aventură a dvs
e contraproductivă si e periculoasă.
N-aveti nicio putere pentru a mă opri.
- Nu veti pleca ! - Ba da.
Am fost deja acolo si mă intorc.
Bună ziua, domnilor !
Chiar dacă mă va costa să instiintez autoritătile turce despre planul dv,
vă vor intercepta.
Această călătorie naivă a dv n-o să se intâmple.
- Fattuh. - Da, dră Bell.
Stii, impreună cu restul oamenilor, că am putea fi arestati cu totii.
Sunt pregătit.
Chiar si pentru asta ?
Fattuh e mereu pregătit.
Sunteti arestati.
Cu totii sunteti arestati.
Locotenent, vă pot ajuta cu ceva ?
Cine v-a dat voie să plecati in miezul noptii
fără permis din partea autoritătilor ?
- Trebuie să fie o neintelegere... - Avem permis.
- Cine esti ? - Sunt Fattuh, servitorul drei Bell.
Dră Gertrude Bell, stiu cine sunteti. Aveti vreo armă ?
Nu. Nu avem.
- Documentul ăsta vine direct... - Vine direct de la Istanbul.
Direct de la minister.
Dră Bell, imi cer mii de scuze.
Am primit un mesaj de la sediul nostru din Aman...
Da... Probabil că un bărbat n-a fost informat de către guvernul dv.
Căile birocratiei sunt ca un labirint. Mereu e la fel, chiar si in Londra.
La biroul nostru străin, deci...
- Chiar asa ? - Da, da.
Multumesc, dle locotenent.
Caii dv, par a fi insetati.
Vreti să rămâneti putin timp cu noi ?
De unde ai luat permisul ?
Stiu un scrib la moscheea principală din Aman.
Poate falsifica orice pentru un bacsis bun.
Fattuh.
Dle locotenent.
Ati venit de la garnizoana de lângă sina ferată ?
Da, domnisoară.
Si câti cavaleri sunt stationati acolo ?
Cam 60.
Dar numărul lor e in scădere.
Vom fi 100 in aprilie.
- Mai aveti artilerie ? - S-a terminat.
N-ar fi trebuit să vă spun asta.
Sunt doar o călătoare si cercetătoare.
Toată lumea stie că fortele Imperiului Otoman sunt cumva suprasolicitate.
De altfel, totul e pe hârtie, oficial.
Dar avanpostul nu e pe hârtie.
Dle locotenent.
Vreau să vă fac o fotografie.
Sunteti foarte amabilă, lady Bell.
- Dv si oamenilor dv. Acceptati ? - Da, mi-ar face plăcere.
Pentru că nu doresc să port un secret militar,
vă voi da negativul expus.
- Puteti să-l developati in Aman. - Multumesc.
As sugera să stati in mijloc.
Da.
Lumina e minunată.
Aici.
Superb.
Dragă jurnal,
Am ajuns la o oază care are ceva dintr-o fabulă beduină.
Solitudinea desertului imi oferă consolare in propria solitudine.
Fattuh m-a intrebat de ce solicit două pahare de ceai.
Să-i spun că unul e pentru omul care locuieste in inima mea ?
Zi de zi inaintăm.
Iar instalarea taberei e aceeasi rutină binecunoscută.
Dar cu cât ne afundăm mai mult in desert,
pe atât de mult totul pare a fi un vis.
In unele zile mergem pe terenuri care sunt aproape de netrecut.
De crustă tare de sare, precum cioburi de portelan.
Adesea nu urmăresc nicio hartă, doar merg unde mă conduce curiozitatea.
La Est de Marea Moartă am explorat strâmtoarea ascunsă Wadi Mujib.
Nu m-am asteptat să găsesc apă atât de proaspătă in desert.
Cu cât mă afundam mai mult in acest labirint misterios,
cu atât de mult mă descopeream.
Aproape de capătul strâmtorii, Fattuh a găsit ceva straniu.
S-a dovedit a fi un cap de sulită neolitic.
De cel putin 10.000 de ani.
Am speculat că in timpuri preistorice trebuie să fi avut loc un război aici.
Si că acesta trebuie să fi fost un loc foarte apărat.
Dar Fattuh a spus că nu se poate.
In acel timp lumea era un paradis.
Si paradisurile vor apărea din nou, dacă ducem o viată dreaptă.
După cum a prezis Profetul.
Paradisul n-are timp, vârstă sau lăcas.
Ne asteaptă.
Acest lucru m-a determinat să aprofundez mai mult arheologia.
Nu departe de strâmtoare e situl de excavare britanic de la Petra.
Am călătorit greu, din cauza ploilor timpurii.
Salutări !
Bun venit, dră Bell !
Bun venit in casa noastră !
Sunt Campbell Thompson, iar el e colegul meu T.E. Lawrence.
De la ce vine "T.E." ?
T.E. Vine de la Thomas Edward.
Imi dispretuiesc ambele prenume. Sunt dezgustătoare.
- Te rog, spune-mi Lawrence. - Asa voi face, Lawrence.
Stiam că vii.
Serios ? N-am trimis mesageri.
O multitudine de stele te-au văzut noaptea,
iar in timpul zilei nisipul nelinistit a anuntat pasii tăi.
Scuze, el e mereu asa.
Si ce face un scolar ca tine aici, Lawrence ?
Acest scolar are un doctorat in arheologie.
Thompson...
Am un doctorat in cioburi de ceramică medievală
si se tine de mine precum mireasma băsinii unei fete bătrâne.
Tânjesc să scap de el !
Mergem ?
Locul ăsta-i un morman de gunoi.
Totul a fost furat de hotii de morminte.
De repetate ori.
Suntem blocati aici.
Lawrence visează la comori mari, tezaure de aur.
Măcar...
Doamne Atotputernic dă-ne niste tăblite din lut,
precum cele care au fost excavate de nemti in Mesopotamia.
Metodele noastre de excavare nu se compară cu ale lor.
E adevărat, Gertrude, dragă.
"Dragă."
Stii, am făcut o mare greseală purtând cureaua asta.
Acea curea e purtată doar de burlaci.
Si... ?
Si... muncitorii locali care lucrează la excavări
au incercat să-mi găsească o mireasă.
Imaginează-ti. O sotie pentru mine. Ce oribil !
Dar au auzit de sosirea ta si imediat s-a răspândit un zvon că tu esti mireasa mea,
trimisă din Anglia.
Nu sunt sigur dacă s-a născut bărbatul potrivit pentru tine.
Pentru mine Imperiul Otoman nu mai poate rezista mult,
arată precum cel Roman, inainte de prăbusire.
Ce crezi că o să se intâmple ?
Haos.
Haos si război.
Crezi că Imperiul Britanic
va prelua cârma si va umple golul de putere ?
Nu, sunt de altă părere.
Cred că spiritul natiunii arabilor va iesi la suprafată.
Ei sunt viitorul.
Poate, dar...
Orice schimbare semnificativă
ar putea dura secole pentru a fi dusă la indeplinire.
- Se va intâmpla in timpul vietii noastre... - Gata. Gata cu politica.
In câteva decade.
Noi suntem arheologi.
Până acum sunt doar o călătoare.
Atunci, pentru călători.
Si pentru cei care dezgroapă misterele din pământ.
Imi pare rău, n-avem pahare.
Stii ceva, Gertrude ?
Indiferent ce ar spune lumea,
in lumina moale si blajină a unui foc de tabără
si cu un whisky bun in mână,
ai face o mireasă excelentă.
Gertie !
Ai luat micul dejun ?
Sunt mahmură.
Am o durere de cap cât Imperiul Roman.
Păcat că nu avem Roma in flăcări,
si pe Nero care să ne cânte in direct, plângând incendiul.
El insusi a inceput focul ca să aibă dispozitia bună.
- Alea erau zile bune. - Lawrence, vorbeste mai incet.
Gertie.
Nu poti pleca.
Femeile localnice incearcă să-mi găsească o sotie.
Vrei să te sărut in fata tuturor ?
Absolut.
Sărutul meu...
Sărutul meu te va elibera.
Ce grozav !
Gertie... vrei, te rog, să nu te măriti cu mine ?
Absolut.
După trei luni
Damasc Biroul consulului general britanic
Vă rog să intrati.
Dră Bell, consulul.
Dră Bell... bun venit !
Bine ati revenit !
Inainte să discutăm afaceri, vă felicit pentru conducerea
autoritătilor turce.
Am avut un permis, dacă stiti ce inseamnă.
Cum l-ati obtinut ?
Nu l-am obtinut eu ci un secretar de la marele bal mascat.
Unul din cei mai buni.
Da, slujitorul meu l-a contactat.
Sunt sigură că dacă vreti un document am putea aranja.
Imperiul britanic n-are nevoie de asemenea dedesubturi.
Nu.
Exceptând tipărirea a milioane de mărci germane contrafăcute
si piastri turcesti, pentru a le submina economia.
Vă rog, luati loc.
Ei bine...
Sunt aici să vă informez despre planul meu
să călătoresc la Jabal al-Druze.
Nu vorbesti serios.
Da, foarte serios.
De zeci de ani n-a mai mers nimeni la Druze.
Atunci, era si timpul.
Nu te va insoti niciun soldat britanic, dră Bell.
Ar insemna o provocare pentru druizi.
- Eu insumi sunt soldat... - Dle maior...
Maior al Royal Welch Fusiliers.
Dră bell, se pare că stim deja destule unul despre celălalt.
Dle maior...
Am venit să vă cer ceva pentru care v-ati oferit voluntar.
Chiar dacă nu sunteti aici pentru mine vreo câteva luni
nu dati atentie si nu trimiteti pe nimeni.
- Druizii te vor lua drept spion. - Da, sau poate că sunt.
Poate sunt spion, dar nu sunt pentru nimeni ci doar pentru mine.
Sunt sotia consulului.
- Da. - Nu fi asa formală, dragă.
Dră Bell, ea e Judith, bun venit.
V-am adus un dar.
Câte unul pentru fiecare.
Foarte drăgut.
Sunt lucruri pe care le-am găsit intr-un bazar.
- Ce să fac cu el ? - E frumos.
Ar trebui rang de seic, iubito.
Să le folosească la tăiat ceapă.
Vino.
Dar druizii sunt in primul rând independenti.
Si mai mult decât orice, impotriva turcilor.
De fapt sunt singurii care i-au infrânt pe turci.
Si asta e ceea ce-i face asa de interesanti.
In plus, credinta lor e crestină, gnostică si idei neoplatonice,
ceea ce le acoperă credinta islamică.
Vă rog, să nu vorbim despre Platon.
- Mai vreti cuscus ? - Nu vorbim de Platon, scumpo.
Vorbim de un foarte grav pericol, credinta drei Bell.
Va merita totul.
Aveti grijă.
Druzii nu joacă ca toti ceilalti.
Ei ies să ucidă si nu crută pe nimeni.
Cât timp au destulă pulbere ca să apese trăgaciul,
ucid orice bărbat, femeie si copil pe care ii intâlnesc.
Ce ingrozitor !
- Ce ? - Vreau să le ai.
Nu...
E prea mult.
Scumpule...
Nu ai spus cu câteva ocazii că n-ai renunta la pistoalele astea ?
Ei bine...
Acum renunt.
Dră Bell, pentru dvs.
Pentru mine ?
Sudul Siriei Muntii Druzi
Călătorim prin vaste tărâmuri ale beduinilor.
Si ochii mei sunt deschisi la complexitatea
relatiilor tribale de aici.
Fattuh e profesor in migratie in toate astea.
Spune că cele mai mari conflicte sunt intre druzi si Beni Sakhr.
Grija mea e Omar, dră Bell.
Da, am aflat asta dimineată că era Beni Sakhr.
Să-l lăsăm in urmă ?
Nu-i milă intre druzi si Beni Sakhr.
Dacă se intâlnesc, supravietuieste doar unul.
Doamnă Bell !
Da.
Am realizat că druzii l-au recunoscut pe Omar că-i Beni Sakhr după accent.
Nu m-am gândit la asta.
Ce facem ?
Intreabă-l pe Omar.
Omar... să te trimit inapoi până nu-i prea târziu ?
Omar a devenit dintr-o dată surdo-mut.
Când ?
Acum o oră.
Sunteti prizonierii mei, veti muri !
- Cu totii ! - Dacă mor...
Ar trebui să fie de mâna seicului tău.
Unde-i seicul tău ? Du-mă la el.
- Dră Bell, esti rănită ! - Nu-i nimic.
Nu-i nimic. Dă-mă acum la seicul tău !
Acum !
O femeie intră prin intrarea femeilor.
Femeia asta li se alătură bărbatilor.
Ia loc.
Ia loc, femeie.
Te rog.
Cine esti tu de indrăznesti să vii aici ?
Sunt Gertrude Bell.
Si sunt supus al imperiului britanic.
Multumeste-i lui Dumnezeu că nu esti nemtoaică.
Ia loc, te rog.
Ii multumesc in fiecare zi că nu sunt.
- Esti spion ? - Nu.
Sunt scriitoare.
Scriu despre frumusetea locurilor si a oamenilor lor.
Asadar, esti poetă.
Intr-un fel, dar de fapt... nu descriu...
Ceea ce văd...
Numesc doar frumusetea.
Mult mai vanitos decât
poetul roman Virgil.
E un lied.
Da.
De unde stie de Virgil un seic druz ?
Am călătorit... incognito.
Am fost in Damasc.
La Beirut.
La Paris.
Champs-Elysees e cel mai frumos bulevard din lume.
Baudelaire...
Cu Florile Răului... Rambo.
Ai dreptate, poetul ăsta n-a descris niciodată nimic.
Doar a numit gloria copacilor...
A stupilor...
Si viata la tară.
Ca si poetii nostri.
Asa este.
Pot să-i cer ceva unuia din oamenii mei de incredere ?
Vă rog.
Fattuh...
Imi aduci cutia de lemn ?
Domnisoară Bell...
Sper că nu te-au rănit oamenii mei.
Ba da, dar e o rană mică.
E ceea ce numim malia grace.
Iartă-i.
Nu stiu mai bine.
Regret.
As vrea să-ti dau un dar.
E ceva valoros pentru mine si mi-a fost dăruit iar acum...
Acum e al tău.
Splendid !
Esti oaspetele meu.
Esti sub protectia ospitalitătii noastre.
Damasc Trei săptămâni mai târziu
Mă bucur că te-ai intors.
O nobilă rană rea... dar in viată.
Nu e nimic. Nimic.
Dar trebuie să recunosc ceva.
- Am renuntat la pistoalele tale. - Nu contează, erau ale tale.
- Dar tu mi le-ai dat. - Oricum nu-mi foloseau.
In sfârsit au devenit folositoare si-au atins scopul.
- Imi pare rău. - Dră Bell...
Vrei te rog să taci. S-a intâmplat ceva cu adevărat.
Gloante.
Acum am un nou plan, vreau să merg la Hayr.
Dar e in mijlocul Desertului Arabiei. E o zonă interzisă.
Da. Avem doar câteva scrieri de la niste călători din 1850.
Pentru Dumnezeu, de ce Hayr ?
Pentru că-i epicentru secret al lumii arabe
si vreau să-l cunosc pe emirul Ibn Rashid.
E important, e conducătorul Arabiei.
- Cine merge cu tine ? - Fattuh.
Si oamenii mei.
Ce-i ? Am incredere in ei.
Ai venit prea devreme.
- Vrei să mă intorc mai târziu ? - Nu.
Nu, nu, nu.
Ce se intâmplă ?
- Armăsarul ăsta e pentru tine. - Pentru mine ?
Ei bine, iti trebuie cel mai bun cal in Arabia.
Il vopsesti. N-am mai văzut asa ceva.
Ei bine...
- Ei bine, ce ? - Trebuie să-ti mărturisesc ceva.
L-am furat pentru tine !
Ai furat calul ăsta pentru mine ?
Uită-te ce poate face.
Bravo !
Bravo Salhadin.
Bravo.
Nu l-am furat in adevăratul sens, a fost un act de expropriere.
- Da, de la cine ? - De la autoritătile turce.
De la inamic, să-i spun asa.
Cum ?
Ei bine, am făcut două lucruri.
Am plătit un editor de la un ziar local
să scrie despre o boală care se răspândeste la cai.
Apoi am luat o acreditare falsă de veterinar,
m-am dus direct la garnizoana turcă, am inspectat caii
si armăsarul ăsta de aici a trebuit să fie indepărtat imediat.
Si l-am băgat direct in carantină.
Asadar, excelenta sa, consulul britanic
- Richard Doughty-Wylie... - Am furat un cal pentru tine.
Domnisoară Bell.
- V-am convocat si am... - Nimeni nu mă convocă pe mine.
V-am... invitat...
Asta sună mult mai bine.
Da. Să trecem direct la subiect.
Te-ai aventurat iar eu nu m-am simtit inclinat să sprijin asta.
S-o spunem blând.
Cu dimensiunea si momentul marelui război ca să profităm,
ar fi pretios pentru tara noastră dacă ai putea
să-ti faci curiozitatea mai sistematică.
Insemnând ce ?
Vei fi singurul nostru spion
intr-o zonă vastă despre care avem putine informatii.
Pe scurt... nu.
- Un sincer nu. - Corect. Un sincer nu.
Nu lucrez pentru nimeni.
Ce te atrage acolo la beduini ?
Ceva ce tu si lumea ta n-ati putea intelege vreodată.
E libertatea.
E demnitatea.
E poezia vietii.
O zi bună !
Domnule Wylie !
Richard, te rog, spune-mi Richard.
Richard...
Nu sunt pregătită.
N-as fi niciodată cu...
Niciodată ce ?
N-as mai fi din nou cu un bărbat.
Pentru că...
Am pierdut un bărbat.
- Ai pierdut ? - Da.
Sunt văduvă.
Văduvă ?
Da ! Nu, nu...
Intr-un fel.
- Ce grosolan am fost. - Nu...
- Mă ierti ? - Fireste.
Ei bine...
Ce ne mai trebuie ?
Antidot pentru veninul de scorpioni.
Scorpioni, nu. Vom fi atenti.
Niciun beduin n-a fost vreodată intepat, am dreptate ?
Da, doamnă. Cum doriti.
In piata asta găsim tot ce ne trebuie.
Plasă de tântari, pat de campanie, cadă de baie.
Ne trebuie asta.
Doamna are ochi buni.
Te asigur că-i cea mai bună.
- Am să-ti fac o confesiune. - O confesiune ?
Da.
Pe cât era calul de frumos nu reusea in dunele din desert.
Da, ce ai făcut ?
L-am vândut. Fattuh a făcut-o, la piată.
Pentru 4 dromaderi foarte buni. Uite-i.
Imi pare rău.
Gertrude, nu pleca. Nu acum.
Richard, n-am de ales.
Inima mea nu-i pregătită.
Simt asta.
- Mai stai câteva săptămâni. - Nu, e sfârsitul lui decembrie.
Foarte curând desertul nu va fi posibil.
- Mi-e dor de tine. - Te rog, nu spune asta.
Nu spune lucrurile astea.
- Iti voi simti lipsa. - Ai o sotie.
E cel mai insuportabil lucru să te căsătoresti din obligatie.
Asta imi vine din senin, din senin, Richard.
Mai mult, nu voi putea fi niciodată a ta, esti insurat.
Am stabilit totul.
Ai să-mi scrii ?
Da, am să-ti scriu de la fiecare oficiu postal din desert.
Voi tine un jurnal pentru tine.
Vântul vâjie.
Ce vâjie ?
Vâjie.
Vâjie a furtună.
Ziua de Anul Nou, 1915
Arabia Centrală Desertul Nefud
Poate doamna să-mi arate cum s-o fac ?
Să gătesti un ou ?
In desert nu sunt ouă, in desert nu sunt găini.
Il fierbi 5 minute.
Dar in desert nu sunt minute.
Cât durează o rugăciune.
Am un cadou.
Richard...
Incerc să mi te scot din minte,
dar e ciudat.
Esti in mintea mea la fiecare pas in desert.
Bucătarul meu n-are notiunea timpului.
N-a fiert niciodată un ou.
Deja m-am pierdut in desert
ca si cum as apartine de aici.
Linistea si singurătatea mă invăluie ca o manta de nepătruns.
Dorm mai profund decât poate civilizatia incerca.
Si apoi, desertul fără cărări.
Din nou.
Inainte de războaiele triburilor, locul ăsta era viu.
Acum sunt numai fantome aici.
Ce-i asta ?
Cum de e posibil ?
E de la consul ?
Mesagerul consulului trebuie să fi călărit zi si noapte.
Va trebui să rămânem aici la noapte.
Iubita mea,
desertul te are si inima mea e cu tine.
Dacă eram liber in noaptea perfectă,
se potrivea mai bine să te iau si să te sărut.
Se pare că Dumnezeu că ne-a unit pentru un moment divin.
Cu atâta extaz.
Am putea ajunge din nou
la un avanpost al timpului.
Nu pot dormi... Nu pot dormi.
E ora 01.00 dimineată.
Tu si tu esti intre mine si altceva.
Odată imi spuneai viată.
Si foc. Am ars si m-am consumat.
E o voce in mine pe care incerc s-o alung. Spune...
O altă lume mă revendică si mă ia.
Si totusi...
Richard...
Nu cred să fie cineva in lume mai fericită ca mine acum.
Esti botezătorul desertului
si nu există o altă salvare pentru tine.
Când suntem in miscare simt
că totul e in urma noastră.
Ne urmăresc doar umbrele noastre.
Ne intoarce cu gândul
la vietile noastre trecute.
Pentru o femeie esti indrăzneată, la fel ca orice bărbat beduin.
- Destinatia ta e Hayr ? - Da.
Vreau să-l cunosc pe bin Rashid.
Trebuie să vorbim mai mult despre bin Rashid.
Are putere pentru dusmani.
Ibn Saud ?
Da si multi altii.
- N-ai să-l găsesti in Hayr. - Unde e ?
E la război in sud.
Credeam că a făcut pace.
S-a terminat. Ai grijă la Hayr. Se petrec multe crime.
- Pentru mine ? - Da.
Mi-ai arătat atâta ingăduintă si ospitalitate, seic.
Si m-ai incântat cu minunate povesti ale desertului.
Orice beduin e un povestitor.
Dar mi-ai dat o imagine asupra triburilor si asupra semintiilor lui Hayr.
Si pentru asta... as vrea să-ti multumesc.
As vrea să-ti dăruiesc
asta. E binoclul meu.
Văd clar acum, asa că, nu mai am nevoie de el.
E darul tău.
Am devenit o călătoare a desertului care e foarte bogată.
Multumesc.
Si omul meu, Ahmed, va fi escorta ta.
Nu vei păti nimic pe drum.
Dar odată ajunsi in Hayr, nimeni nu mai iese.
Inshallah. Vrem să te vedem din nou... in viată.
Inshallah.
Poti vedea foarte departe.
Sclavi, nu stiu exact ce inseamnă asta.
Dar e o insultă, sunt sigur.
Doar femeia.
Bărbatii stau in spate.
Doar femeile sunt invitate aici.
Mă numesc Ibrahim.
Sunt Fatima, mătusa emirului.
Ea e Turkia, cea care te va distra.
Bun venit la Hayr.
Trebuie să fii doamna desertului.
Zvonurile circulă mai repede decât cămilele.
Sunt Gertrude Bell.
Cine te-a trimis ?
Nimeni.
Nu, sunt aici pe cont propriu.
Pe cont propriu ?
Cunosc lumea.
Am venit de la Istambul.
Sultanul m-a trimis drept dar emirului Rashid.
Ce planuri ai ?
Mi-ar plăcea să-l cunosc pe emirul Rashid.
Ibn Rashid a fost condus afară din Hayr.
Femeile lui l-au urmat.
Si toti cei din trib.
Dar pe mine m-a lăsat.
- A fost oaspetele emirului ? - Da.
Emirul Harrud, acum sase ani.
Ce s-a intâmplat ?
Palatul ăsta e plin de conspiratii.
Plin de crime.
Ce s-a intâmplat cu emirul ?
A fost asasinat.
Si succesorul lui a fost ucis. La fel si succesorul lui.
Toti ucisi in câtiva ani.
Eunucii au fost ucisi cu el si intregul harem
a fost trecut de la bărbat la bărbat.
Cine conduce acum Hayr ?
Aproape că n-am mai rămas nimeni din familia lui.
Asa că, e tânăr.
Face raiduri in nord.
Fatima, mătusa lui,
conduce cu adevărat. Ea e adevăratul emir.
E frumos.
Sunt prizonieră aici de 3 săptămâni.
Nu esti prizonieră.
Oamenii tăi sunt tratati bine.
Ti se cere să stai până decide emirul.
Ce să decidă ?
Dacă va fi bine să te aibă aici.
Pentru ce ?
Dorinta mea
e să te tin aici in haremul emirului.
Ar fi incântat.
Fatima. Nu asta-i dorinta mea.
Când se intoarce ?
Stii ?
Sunt incântat să-mi salut oaspetele.
A vrut să spună "sunt incântat să-mi salut sotia
in haremul meu".
Da, sotia mea.
Emir...
E o onoare să te cunosc.
Eu sunt deja căsătorită.
Sunt membru al consulatului britanic.
Si asta va cauza o problemă atât pentru el cât si pentru tara lui.
Mie mi s-a spus altceva.
Niciun bărbat nu atinge vreodată o femeie măritată.
Profetul, pacea fie cu el, ne-a spus asta.
Dragă Richard.
E limpede din ce-am văzut că locuinta lui Rashid se ruinează.
Acum pare că steaua lui Ibn Staul e in ascensiune.
Si viitorul Arabiei Centrale se stabileste cu el,
nu cu cei din Hayr.
Ar trebui să comunic asta serviciului de informatii britanic.
Explorările pe care le-am intreprins in ultimii ani
a teritoriilor si oamenilor lor a vietii tribale si a guvernelor,
s-au combinat intr-o imagine unică pe care doar eu o pot picta.
Cât despre mine, am simtit ani lungi de pregătiri,
pregătiri pentru ce nu stiam cum se termină.
Si un nou destin
se desfăsoară inaintea mea.
Acum trebuie doar să mă intorc la tine.
Damasc
Să găsim un loc linistit.
Ti-am citit jurnalul.
Era pentru tine.
Lumea se schimbă.
Am fost in desert si m-am intors intr-un război mondial
si nici n-am fost anuntată.
Acum e toată Europa.
Rusia, Japonia...
Si acum America.
Gertrude, trebuie să-ti spun ceva.
M-am reangajat in serviciul activ.
M-am asteptat.
Când mă intorc din război.
Ar trebui să lămuresc treaba cu Judith.
Ar trebui să fiu liber.
Mi-as trage mai degrabă un glont in cap,
decât să trăiesc fără tine.
De ce spui asta ?
Gertrude...
Ar trebui să stii ceva.
Judith face remarci de rău augur.
Si se va sinucide dacă incerc să divortez.
Inteleg.
Nu cred, dar...
iubirea e un tiran.
Cairo, iulie 1915 Oficiul Britanic - Arab
Gertie... secretară orientală. Felicitări.
De parcă ar fi inventat timbrul postal.
- Astea-s toate lucrurile tale ? - Da.
Tu ai devenit consilier senior, Lawrence.
Te-ai transformat intr-un animal politic.
- Practic sunt mediator, dar... - Ce ?
Stii ca un om ca mine fireste cunoaste o femei ca tine,
ai devenit un fel de regină.
Nu, doar o femeie căreia ii lipseste un bărbat.
Te referi la ofiterul care s-a alăturat glorios războiului.
Da.
Piramidele de la Giza Prezent
Dră Bell... vreti să vă apropiati, vă rog.
- Piramidele din Giza in cadru. - Domnule Churchill,
vă rog să nu vă miscati.
Domnule Churchill,
la ce vă asteptati de la conferintă ?
Băieti, să recunoastem...
O nouă ordine in lumea arabă.
Dle Churchill, cu acest nou accent in Estul Mijlociu,
cum e cu politica noastră referitoare la India Britanică.
Churchill vrea să vândă asta ca pe-o realizare a imperiului britanic.
Ce altceva e ?
Haide, Lawrence. Nu-i conducem spre autonomie.
Sunt natiunile arabe care s-au trezit. Sunt realizările lor.
Fireste.
Leii imperiului britanic.
Dle Lawrence, pe aici vă rog.
Cu piramidele in fundal, pentru poze. Domnilor...
Facem o poză. Putin la stânga, domnule.
Stati asa, dle Lawrence.
Domnilor, am găsit tabăra asta. Pozele sunt grozave.
Domnule Lawrence !
Incă una asa, vă rog, dle Churchill.
Trabucul meu s-a terminat.
Ăsta-i sfârsitul lumii.
Incă una, dle Churchill. Arătati grozav.
400 de ani de istorie peste voi.
Mai taci, Lawrence.
A spus Napoleon asta inaintea ta.
Da, acum cu totii. Excelent !
Pierderile noastre la Gallipoli...
Si a fortelor expeditiei australiene au fost de 30.000 de oameni intr-o singură zi.
Dle general, astea-s lucruri secrete.
Nu contează, de mâine toată lumea va striga in gura mare.
Doughty-Wylie, cel care a condus atacul. I s-a comandat deja Crucea Victoria.
Ai spus Richard ?
Richard Doughty-Wylie ?
Royal Welch Fusiliers.
Dar Crucea Victoriei e doar pentru eroii căzuti la datorie.
Corect.
Am spus că a fost ucis in luptă.
Cred că vor fi probleme cu sotia lui.
Da.
Scuzati-mă. Multumesc.
Fattuh, ce m-as face fără tine ?
As urma-o pe doamna până la capătul lumii.
Dragă jurnal...
Cu suferinta inimii mele mă intorc la tine,
E ca si cum viata mi s-a incheiat
ca si cum dragostea nu-i menită pentru mine.
Si doar sarcinile mari pe care le am mă fac să continui.
Cairo a devenit din nou unul din centrele lumii.
Si eu incep o viată nouă.
O viată de politician.
Gertrude...
Printul Faisal a cerut să te vadă.
Pare a fi peste tot.
Cum se comportă cu fratii lui al treilea fiu al lui Sharif Hussein.
Fratele lui e interesat doar de cursele de cai.
Gertrude, trebuie să le facem jocul.
Faisal e abil, e viclean, e nemilos.
Dar pare a fi potrivit pentru timpurile astea.
- Măcar să fie sincer... - E periculos să fii sincer.
Doar dacă nu esti prea prost.
Anglia va trebui să se retragă din colonii mai devreme sau mai târziu.
Tremur pentru tara mea când reflectez că Dumnezeu există.
Fratele meu Faisal si cu mine am citit memorandumul tău despre războiul arab.
Felicitări.
Ai exprimat sentimentele noastre.
Nimeni din occident nu cunoaste inima unui beduin mai bine ca tine.
Beduinii iti spun...
Nobila doamnă.
Sunt onorată.
Iar noi suntem de acord cu cei ce te numesc Mama credinciosilor.
Un titlu dat sotiei profetului, pacea fie cu el.
In fata descendentilor directi a profetului
si in fata oamenilor desertului,
nu merit onoarea asta.
Soimul tău e demn de un rege.
Curând vei fi rege.
Peste cine ?
Peste cei pe care-i iubesc.
Ce face pe o englezoaică să ne iubească asa de mult ?
Am avut un om de incredere de acasă.
Mi-a...
Ei bine, mi-a salvat viata.
De foarte multe ori in desert.
Are o mamă in vârstă si când ii vorbeste, are 5 copii,
spune...
Fattuh...
Fattuh in care am incredere că mă ingroapă.
Apoi vorbeste despre vreme,
vorbeste de Dumnezeu...
Si doar pentru asta... pentru el...
Veti fi mereu in inima mea.
Si acum... cu permisiunea ta voi pleca.
Mergi in pace.
Cum ar putea sti că vei fi rege ?
Ea e făcătoarea de regi.
E regina ne incoronată a desertului.
Faisal si Abdullah au devenit curând regi ai Irakului si Iordaniei.
Gertrude Bell le-a delimitat granitele regatelor lor.
Bazat pe recomandările ei, britanicii l-au ajutat pe Ibn Saud
să-si revendice Arabia ca regatul lui.
Gertrude Bell nu s-a mai măritat. A murit la Bagdad in 1926,
unde e inmormântată.
Triburile de beduini si-o amintesc tandru ca fiind singurul străin care i-a inteles.
Traducerea: Undergrow si FlorinA
Adaptarea: Bubuloimare